![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgtUWMHEAuV7ROqpBKjZ0XFAFJ2tXqXvFZxuMwT79ikE3IWswBpwBRARAjM_Gt93lJwxO6KBRn7OSY4mnuVjSP9gZJlgrS2xbWrwMx3Q1e3lahXP-ciKAOZ7C2e9MoJDHc8nrHjyG7GNCM/s1600/prekariatet-den-nya-farliga-klassen.jpg)
Hur den kommer att se ut beror på vilka det är som kan formulera en vision som tilltalar människor. Tilltalet kan antingen bygga på rädsla eller på hopp. I en tid när socialdemokratin är visionslös och snarast är en billig kopia av den märkesvara som i Sverige utgörs av Alliansen lär reaktionen finna kraft någon annanstans. Någon beskrev socialdemokraternas ledare, sett ur ett ideologiskt perspektiv, med begreppet Dead man walking.
Nog kan sossarna än en gång kunna bilda regering, men besvikelsen efter fyra år som leds av Stefan Löfven lär föda fram något annat. Vänsterpartiet tycks förstås detta, och tycks så där lagom ivriga i att ingå i en regering som är uddlös kopia av det som redan befolkar Rosenbad.
De gröna då? Tyvärr känns en progressiv grön fredlig kulturrevolution avlägsen i en tid när grön ideologi - frihet för människor, syskonskap i ekonomin och absolut jämlikhet i rättssystemet invävt i en socialekologisk väv - vara alltmer förpassad från den gröna parlamentariska rörelsen.
Men. Kanske vaknar också De gröna när de förstår att prekariatet kommer att bli en allt större växande klass som befinner sig utanför den klassiska arbetarrörelsen och som vare sig känner tilltro till begrepp som kapitalism eller socialism.
Lyssna gärna på professor Guy Standing som besökte Sverige för någon vecka sedan. Här i Studio Ett. Här kan man läsa om hans bok Prekariatet - den nya farliga klassen. Boken är ett måste för den som vill förstå samhällets utveckling.
Håller med om att politiken i Sverige är "död".
SvaraRaderaNär plikt-och-duktighets-generationen nu långsamt håller på att dra sig tillbaka finns det väldigt lite som tilltalar den nya generationen och dess värderingar.
Var finns de nya tankarna i debatten som vänder sig till oss som inte vill arbeta heltid, göra karriär och skrika gamla klyschor?
Roligt att någon mer välkänd debattör en bit upp i åldrarna uppmärksammar Prekariatet och Standing som är vida berömd i de yngre kretsarna.
SvaraRaderaNågot som vi gärna glömmer är att människor utsugs i sina hembyar av markägare och av lånehajar. De väljer mellan pest och kolera. Så istället för att klappa oss på bröstet och tro att de vill komma hit och bli försvenskade, så bör vi agera lokalt och tänka glokalt (inte globalt). Något för dem som gillar vida vidder och inte tanken på förtätning av städer att tänka på, men som samtidigt inte törs kritisera invandringen. Invandrare bidrar till mycket fint och härligt. Men också till urbaniseringen. Det är ett faktum.
SvaraRaderaVi är redan beblandade och bör nu kunna handskas med det innan vi beblandar oss mer. Om vi verkligen vill bidra slutar vi upp med att sälja vapen och med att hyckla. Vi säger nej tack till EU och bygger om och bygger upp "vårt" land. Samtidig hjälper vi andra att bygga upp "sina" länder. Vi väljer inte ut människor som nu efter prestationsförmåga. Vi "vill" ju gå ner i arbetstid...Förändra oss samarbeta, utbyta kunskap inte konkurrera. Människor är inga maskiner. Är vi för fega för att lämna EU så kan vi alltid hoppas på britterna. Frihet måste väl ändå börja med suveräna stater och länder. Inte med mer överstatlighet det är ju värsta "socialismen". Knappast frihet för människor.
Har vi som "markägare" satt upp staket mot omvärlden kan vi börja med att riva dem. Det kan vara vår början på lokalt arbete. Då ser man lättare horisonten och vida vidder. Vi äger egentligen inte ett dugg. Ingen har alltså någon rätt att sälja ut eller köpa naturresurser. Det bör vi ha klart för oss. Allt är bara till låns till och med våra kroppar. Naivt? Nej inte egentligen. För det mesta verkar bygga på feltänk. Nämligen konkurrens. Inre omställning leder till yttre omställning.
För Sveriges bästa behövs en stabil, stark regering som kan besluta och verkställa med full kraft och effektivitet. Denna insikt, först uppnådd inom folkrörelsepartiet Socialdemokraterna Arbetarepartiet, innebar på sin tid att medan kontinenten sjönk ned i ett tröstlös hav av världskrig och folkmord kunde vi förhålla oss rationella och ta samhällsvälgörande beslut. Inga flaggviftarparader eller ressentiment kring område/landskapet X (Finland förlorades som bekant redan 1809, så vi har kommit över det där). Där håller vi oss till världsbästa byggnormer och socialpolitik.
SvaraRaderaNåväl, denna styrkan bör vi kunna behålla även framgent nu när vi har ansvarstagande politiker som inte ger sig i kast med utopier utan håller sig till strikt real(istisk)politik. Sedan det gamla extremistpartiet Moderaterna (lagomextrema sedan 1969, innan dess höger- med mer eller mindre extremism i sig) nu kommit på samma tankar som en gång det likadeles extremistiska SAP har vi nog kunnat skönja histroriens slut: Vargarna skall sova med lammen, som det heter. Motsättningen har upphävts och vi har fått den hegelianska syntes vi alltid strävat efter.
För att sammanfatta: Från öppen extrem debatt där insikter och åsikter och ståndpunkter haglade kors och tvärs, går vi nu tendentiellt mot korporativismens Nirvana: Diskussion inåt, enighet utåt!
Ingen särskilt ny företeelse. De flesta människor tvingas genomleva kortare eller längre perioder i sina liv på detta sätt. I min bekantskapskrets känner jag för tillfället en (1) person som kan räknas till "prekariatet", alla de övriga har trygga, fasta anställningar med karriärmöjligheter. Flera av dessa har dock tidigare tillhört "prekariatet" (Flummigt uttryck som genast bör utmönstras!).
SvaraRadera"korporativismens Nirvana: Diskussion inåt, enighet utåt!"
SvaraRaderaAnonym förespråkar du ett teknokratiskt styrelseskick under elitens ledning?
I så fall är vi där redan.
Prekariatet med kategorier som:
SvaraRaderaPrekariatets kategorier t ex människor som saknar utbildning, timanställda från städ till journalister mf l får kontinuerligt påfyllning av småföretagare inom en rad överetablerade branscher inom t ex service, media, hälsa, skönhet m.m. Gruppen växer snabbt, helt klart.
Nu finns tyvärr ingen tydlig politisk kraft som fångar upp människor från denna grupp och alla dess kategorier med en grundläggande gemensam problemformulering likt den Gay Standing pekar ut.
Lösningarna på problemen varierar på kategori- och individnivå och omfattare hela spektrumet från ingen alls (uppgivenhet) till extremism år olika håll.
Inom det politiska etablissemanget råder det någon slags politisk konsensus om att alla medborgare har frågor vars svar bara kan hämtas i arbetslinjens ”spring på stället”- kommando.
En helt öppen spelplan för enkla och populistiska problemformuleringar. Våra politiker har ett stort ansvar här. Både när det gäller den egna visionslösheten men också när det gäller att snabbt strypa varje försök till en bredare debatt och idéutveckling.
Fakta Nytt förslag på gång
SvaraRaderaDen 2 oktober väntas EU kommissionen presentera nya förslag om regler för arbetsmarknaden inom EU. Europafacket befarar att det föreslås försämringar. I skrivande stund är det okänt vad EU-kommissionen vill På www.ka.se finns nyheter och kommentarer om detta så snart kommissionen har presenterat förslagen.
Ni har levt i paradiset. Men det är slut med det nu. Krisen i Europa tvingar också er att tänka om. Inget land klarar sin modell i framtiden.
Den spanske socialisten och EU parlamentarikern Alejandro Cercas menar att Sverige och övriga länder i Norden måste ge upp försvaret av sina modeller för arbetsmarknad och välfärd.
Vad säger ni om Standings klassindelning där han identifierar sju klasser.
SvaraRaderaÖverst: En elit - bestående av ett fåtal mycket rika "världsmedborgare"
Sedan: "Salariatet" - med fasta heltidsanställningar, i stora bolag, statliga organ mm, som drömmer om att ta sig upp till eliten.
Vid sidan av salariatet: Proficianer (fackmän och specialister) som har säljbara specialkompetenser och tjänar stora pengar på olika slags projekt, t.ex. som konsulter.
Under proficianer: En krympande andel "gammal arbetarklass" där kärnan utgörs av kroppsarbete. "Det var för dem väldfärdstaterna skapades" (Standing 2011/2013 s. 19).
Under dessa fyra grupper: Ett växande prekariat.
Därunder: Arbetslösa
Och till sist: "En fristående grupp socialt missanpassade" (s. 19).
Kan denna indelning hjälpa oss att förstå krafter, spänningar och olika yttringar i vårt nuvarande samhälle?
Ja, jag tror det.
Det som är det besvärliga med prekariatet är att i denna grupp finns det dels människor som vill vara där, som inte vill binda sig vid en fast anställning och som ser prekariatet som frihet, och så finns det människor som inte vill vara där. Jag tror att dessa motstridiga villkor än så länge gör det svårt att identifiera denna grupp som en "klass" - Standing menar att när dessa blir "en klass i sig" så kan de formulera en strategi, utifrån sin frustration att inte ha samma rättigheter och arbetsvillkor som t.ex. den gamla arbetarklassen, för att värna om sina intressen och att det bör vara något vänsterparti som fångar upp denna frustration. I annat fall kan deras frustration bli farlig.
Problemet med denna analys är att i prekariatet finns alla som har osäkra anställningsvillkor - med vitt skilda yrkesbakgrund - dock många handelsanställda och från servicesektorn, hur enas kring något gemensamt i ett samhälle som framhåller individen (Bauman: Det individualiserade klassamhället")?
Om inget land förmodas klara sin modell för välstånd i framtiden får man väl anta att det bara kommer att finnas tre klasser i framtiden eliten, arbetarna dvs. de som arbetar för eliten och de som slås ut helt sjuka, socialt missanpassade. Snart riskerar alla inklusive medelklassen att tillhöra prekariatet om det går så långt, att vi måste ge upp våra modeller för arbetsmarknad och välfärd med osäkra anställningsvillkor och inga sociala skyddsnät som följd.
SvaraRaderaDe sjuka, icke anställningsbara, socialt missanpassade vad händer med dem? Naturlig avgång? Eller en ny världsordning?
Som sagt, Standing delade in samhället i sju grupper. En av dessa grupper benämns som "prekariatet" och en annan som de arbetslösa.
SvaraRaderaUnder 1990-talet steg arbetslösheten snabbt i Sverige, t.ex. var den 7,8% år 1996 - då möttes ledande politiker med massdemonstrationer, där "folket" krävde arbete - i Göteborg skanderades "ta från de rika" vid ett möte där Maregaretha Winberg talade (hon var då nytillträdd arbetsmarknadsminister.)
Idag, 17 år senare, är arbetslösheten uppe i över 8 % i Sverige men var är demonstrationerna?
Och det är väl här som samhällsförändringen är som starkast. I vilken mån och på vilket sätt organiserar sig underordnade grupper i samhället mot den befintliga ordningen?
Det är som Wilkinson & Picket skriver i "Jämlikhetsanden":
" Vi har som väljare förlorat all slags kollektiv tro på att samhället skulle kunna vara annorlunda. Det som nästan alla strävar efter är inte ett bättre samhälle utan istället en förbättring av den egna individuella positionen inom det existerande samhället" (Wilkinson & Picket 2009, s. 20).
Och det är väl här som den största utmaningen ligger för t.ex. ett hållbart ekologiskt samhälle. Det vill säga att dels verka integrerande och peka på att individer ingår i något som är större än deras individuella positioner, dels att få med sig individer till att vilja förändra detta samhälle till att bli hållbart.
Vår civilisations bäst före dag
SvaraRaderavar dagen innan den bildades.
Låt den dö utan att offra dig själv
på att rädda den.
Ett sätt är att bli torpare och herre
över de egna täppan, därefter att bli medmänniska
uppmuntrade av andra medmänniskor som jag själv
uppmuntrar till att bli medmänniskor med mig och
varandra och med vår plats på och med Jorden.
Partipolitiken är död för att det inte händer något på gatorna eller på arbetsplatserna. De viktiga initiativen tas aldrig av partier, de tas av folk lokalt som ytterst sällan har koppling till partier.
SvaraRaderaSen bygger de upp organisationer, som i första vändan är aktionssamarbeten. Så småningom blir det intresseorganisationer. Och först därefter finns det nån anledning att uppträda på den parlamentariska nivån.
Jag kan tycka det var tragiskt att miljörörelsen stelnade till ett politiskt parti. Eller kanske rättare sagt att det som syntes i offentligheten stelnade till ett politiskt parti. Innan mp bildades var det ju miljöpolitiken i det civila samhället som hade publikens ögon, och som kunde inspirera. Sen krympte visionerna ihop till de gängse parlamentariska kompromisserna och intresset upphörde.
Under ytan fortsätter förstås gatupolitiken. Men inte minst på grund av alibit med två lite halvoppositionella partier i riksdagen syns det inte. Vilket är synd.
"Ett sätt är att bli torpare och herre över den egna täppan." Man behöver inte ens bo på landet, ha en kolonilott eller ha en stor täppa för att bli "torpare". Förodlade i våras i fönstret i min lilla lya. Gav bort en del till en vän som gav det vidare till "Möjligheternas hus" Kyrkan har ett växthus där fick mina små överblivna plantor spira. Idag talade jag med en annan vän som ringde och sa att hon köpt en burk inlagd gurka i församlingshemmet. Hon skrattade och sa här sitter jag och smaskar på "din" gurka. Har en dröm om att fler börjar odla i fönstret i hemmet på balkongen och i den egna lilla täppan.
SvaraRaderaTips på bra bok. "Gatsmart Odling"
Ulrika Flodin Furås.
Till Ullrika, rik på ull.
SvaraRaderaNej Fel. Hej Ulrika Flodin Furås.
Min mening är ändrad p.g.a. dig!
Ett sätt att bli torpare och herre över det egna förståndet och
över den egna täppan är i den lilla lyan och i den lilla kyrkan!
Bättre så?
Roland
miljöpartiet kommer inte att bidra med nåt särskilt i fortsättningen. vi får hoppas på en kraft som befinner sig där detta parti var när det bildades. som inser att ingen behöver jobba mer än fyratimmarsdag, att ett samhälle byggt på överflödskonsumtion är ohållbart i längden. en omvälvande kraft som växer underifrån. tro mig, den är på väg/ patrik
SvaraRaderaEn mycket bättre intervju Standing:
SvaraRaderahttp://sverigesradio.se/sida/artikel.aspx?programid=1637&artikel=5364532
pappa Eric :)
Hej, Ulrika Flodin.
SvaraRaderaAtt en lärare skulle kunna vara elev
har jag promenerat och grunnat på!
Tack, Roland Lidén
Den som inte är en del av ett samhälle som lever på Jordens villkor och inte skapar
SvaraRaderatillhörighet till detta och inte en ens strävar efter att bli en del i en sådan gemenskap,
varför kan dom åtminstone inte hålla käften, och varför tar vi inte bara kål på dem!
Ja, det kan bero på att författare är människor, som också drabbas av tidens omständigheter!
Men en fantastisk förmåga ett ge sken av att någonting görs, som inte görs har dom, fördröjarna!
Roland Lidén
Allt vad en människa vill uttrycka som inte fördärvar vårt hem på
SvaraRaderajorden kan göras utan kommersialismen, men då krävs förstås från
var och som inte fyller myndig något år, att var och en tar sitt ansvar
för vår fortsatta existens för att det inte ska gå alldeles åt helvete!
Roland Lidén
Dä ä sent men ...
I denna upplysta borde man inte behöva påminna om detta - MEN - Bäst att upprepa den mest grundläggande orsaken till allt från olika "samhällsklasser", ekologisk degradering, ständigt växande skuldsättning, -växande klyftor, till nuvarande samhälles klimatpåverkan och allehanda symptom:
SvaraRaderaPRIVATA BANKER skapar nuvarande pengar som RÄNTEBÄRANDE SKULDKREDITER, glöm/förneka aldrig det för allt i Världen!
Visionära hälsningar
/Det Jämlika Folket :-)
Arbetsförmedlingen lanserar nu nya regler fr.o.m den 1 september. Som inskriven arbetssökande skall du:
SvaraRadera1. Lämna aktivitetsrapport varje månad
2. Komma till uppföljningsmötet varje månad. Under uppföljningsmötet kommer du av ditt b r a n s c h t e a m få information i g r u p p om dina m ö j l i g h e t e r på arbetsmarknaden.
3. Ny handlingsplan om arbetslöshetssituationen är inte löst under de tre uppföljningsmöten.
Så alla coacher är borta, individuell arbetsförmedlare/handläggare är borta. Nu gäller det ett branschteam i en grupp.
Konstigt att vad man än försöker finns det fortfarande många arbetslösa och flera blir det. Man bara byter namn på olika åtgärder. Som arbetslös/-sökande lever du i en surrealistisk värld; du vet aldrig vad som händer nästa månad; vad de här ljushuvuden hittar på för att skuldsätta dig ang. ditt arbetslöshet.
Det är så lätt att slå den svaga.
När vaknar ni människor?
http://sverige.pk/2013/10/13/vack-en-sosse/
http://somnamedreinfeldt.se/
SvaraRaderaVad håller (sd):s bästa valarbetare (s) på med? Spär på unkna fördomar om lata arbetslösa som behöver väckas? Är det någonstans väckarklocka behövs är det väl i (s)-borgarbunkern där man inte vet något om det samhälle utanför som förändrats så mycket under kort tid. Man borde inte öppna munnen i media med med den politiska inriktning man har för närvarande, hur vänstersidfan inom partiet såg detta som en kompromiss de drog nytta av var/är en av samtidens största mysterier..
SvaraRaderaDu skriver socialekologi, menar du att du anser MPs ideologiska hemvist vara hos Murray Bookchin & Co? Det är inget jag hört tidigare men om det är så är jag grymt imponerad, Murray Bookchin är i min mening en av 1900-talets mest underskattade tänkare. Skulle inte du kunna skriva lite om det i något inlägg längre fram?
SvaraRaderaEn torpare är definitionsmässigt inte herre över den egna täppan, så det är nog ingenting att stå efter, på det hela taget.
SvaraRadera